Srpska ekonomija u 2021. godini i projekcije rasta u narednom petogodištu
Može se reći da je u prvoj polovini 2021. godine Srbija imala dobre ekonomske indikatore, uprkos teškim okolnostima usled pandemije. Da se srpska privreda zahuktava, ukazuju tri glavne makroekonomske veličine, uz BDP to su industrija, izvoz (i uvoz), te promet u trgovini na malo.
Naime, u odnosu na prošlu godinu, u periodu januar - maj 2021. industrija je porasla za 10,3%, trgovina na malo skoro 13% realno, izvoz 28% (a uvoz 18%, oboje u evrima). Inače, snažan rast izvoza posledica je snažnog povećanja izvoza prerađivačke industrije (od skoro 27%). Nastavak solidnog porasta robnog izvoza Srbije biće podržan daljim rastom investicija u izvozno orijentisane sektore, kao i oporavkom eksterne tražnje (uz očekivani uspešan proces vakcinacije širom sveta). Dodatno, privredni oporavak je značajno podržan i izraženim rastom u građevini, koji se procenjuje na blizu 20% u prvom tromesečju ove godine.
Iako tendencije u maju nisu bile toliko dobre kao u prethodnim mesecima, što je i očekivano imajući u vidu veoma nisku bazu posebno u aprilu, čini se da će visok rast ekonomske aktivnosti u 2021. biti ostvaren. Desezonirani indeks BDP-a pokazuje da je privredna aktivnost u prva tri meseca 2021. već blago premašila svoj najviši predkrizni nivo, dok će visok rast u drugom kvartalu (verovatno oko 15% međugodišnje) dodatno popraviti relativno dobru poziciju Srbije.
Sudeći po izjavama najviših zvaničnika, međugodišnji privredni rast u prvom polugođu 2021. biće visokih 8,3%. Da će u 2021. biti postignut visok ekonomski rast (6%) tvrde i eksperti okupljeni oko Kvartalnog monitora (dok se za privrede evropskih zemalja procenjuje da će ostvariti za skoro dva procentna poena niži porast BDP-a).
I Evropska banka za obnovu i razvoj (EBRD) je povećala prognozu rasta Srbije za ovu godinu na 6%, što je duplo više od njene procene iz septembra 2020. EBRD potencira da će domaća ekonomska aktivnost biti snažno podržana dodatnim vladinim izdacima za zdravstvo, subvencijama za zarade i jednokratnim isplatama penzionerima i drugim kategorijama stanovništva (Vlada je usvojila dodatne mere fiskalnih podsticaja u iznosu od 4,5% BDP-a ili dve milijarde evra u budžetu za 2021).
I MMF u 2021. projektuje realan rast BDP-a Srbije od 6%, dok je s druge strane, Svetska banka nešto opreznija, sa projektovanim rastom Srbije od 5% u ovoj godini. Istu projekciju rasta dala je i rejting agencija Standard and Poor’s, koja je u junskom izveštaju potvrdila ocenu kreditnog rejtinga Srbije na nivou „BB+/ B” i zadržala stabilne izglede za njegovo dalje povećanje (te smo u grupi retkih zemalja kojima kreditni rejting nije smanjen).
Ubrzanje inflacije
Kao i u drugim zemljama u regionu, pod uticajem viših cena energenata, repromaterijala i hrane, kao i usled delovanja efekta niske baze iz istog perioda prethodne godine, inflacija se ubrzala, te je u maju dostigla 3,6% međugodišnje (duplo više od očekivanog), što je nešto iznad centralne vrednosti cilja NBS.
Naime, međugodišnja inflacija u maju u SAD je dostigla 5% (predviđeno 1,6%), EU 2,3% (predviđeno 1,3%), Nemačkoj 2,4% (predviđeno 1,1%), Francuskoj 1,8% (predviđeno 0,9%), Italiji 1,2% (predviđeno 0,7%), u Mađarskoj 5,3% (predviđeno 3,3%), Poljskoj 4,6% (predviđeno 2%), Rumuniji 3,2% (predviđeno 2,5%), Bugarskoj 2,3% (predviđeno 1,4%).
Povećanje inflacije je posledica poremećaja na pojedinačnim tržištima do koga je došlo usled pandemije (poremećaji u lancima snabdevanja, usled čega su tokom pandemije iscrpljene zalihe inputa, čije cene posledično rastu usled nesposobnosti proizvođača da se u kratkom roku prilagode povećanoj tražnji). Ipak, ukoliko inflacija bude dugotrajnija i ako rast cena obuhvati veći broj proizvoda verovatnije je da su uzroci inflacije ekspanzivna monetarna i fiskalna politika.
Dobar je znak da je već u junu ove godine međugodišnja inflacija usporila iznoseći 3,3%, dok se u narednim mesecima očekuje kretanje inflacije oko centralne vrednosti cilja od 3% (a po prestanku delovanja privremenih faktora kod cena naftnih derivata i hrane, njeno usporavanje od drugog tromesečja 2022).
Na odsustvo znatnijih inflatornih pritisaka ukazuje stabilno kretanje bazne inflacije, koja je u junu iznosila 2% međugodišnje. Takođe, važan faktor niske i stabilne inflacije čini obezbeđena relativna stabilnost deviznog kursa, kao i usidrenost inflacionih očekivanja finansijskog sektora i privrede (inače, cene roba i usluga u Srbiji su tek na 58% proseka EU).
Pored ubrzanja inflacije, trend koji nije povoljan je rast nezaposlenosti u prvom tromesečju ove godine (u odnosu na prvi kvartal 2020), za 2,3 procentna poena (Anketa o radnoj snazi). Dodatno, umesto prvobitno planiranog fiskalnog deficita od 3% BDP-a i planiranog smanjenja učešća javnog duga u odnosu na BDP, fiskalni deficit će po novim planovima Vlade biti između 6% i 7% BDP-a što će voditi rastu javnog duga koji će krajem godine dostići 60% BDP-a, ali taj nivo još nije kritičan (inače je planirano da se fiskalni deficit sa oko 7% BDP-a, umanji u 2022. na 3%, a zatim nastavi da se smanjuje do 1%).
Zašto Srbija relativno dobro prolazi kroz krizu?
Ključ je struktura ekonomije. Naime, radi se o specifičnoj strukturi privrede, odnosno velikom učešću delatnosti poput poljoprivrede i prehrambene industrije koje su u krizi imale rast. Dodatno, Srbija ima veoma malo učešće turizma u BDP-u, kao i auto industrije i drugih delatnosti koje su bile najviše pogođene krizom. Pored toga, snažne antikrizne mere prvenstveno fiskalne, ali i monetarne politike koje se produžavaju i u 2021.godini, kao i relativno blage anti-epidemiološke mere (od sredine maja 2020), te povoljni odnosi razmene (koji utiču na rast neto izvoza krajem 2020. i početkom 2021) dodatno su popravili relativnu poziciju Srbije.
Snažna investiciona aktivnost koja je u godinama pre pandemijom izazvane krize donosila solidne stope privrednog rasta takođe igra važnu ulogu u dobrom kotiranju Srbije. Strateška diversifikacija investitora i tržišta, odnosno to što najveći deo SDI u Srbiju odlazi u industriju, ostale izvozno-orijentisane sektore i izgradnju infrastrukture, takođe podstiče ekonomski rast. Najbolji primer je auto industrija gde Srbija ima najrazličitiju paletu proizvoda koji se u ovoj oblasti proizvode - od guma, akumulatora, provodnika, pa do najsofisticiranijih proizvoda poput mikročipova i elektromotora (npr. izvoz auto komponenti od 2012. povećan je četiri puta, na 2 milijarde evra).
U Srbiji je i tokom pandemije nastavljena realizacija infrastrukturnih projekata. Učešće kapitalnih investicija države u BDP-u je 2020. povećano na 5,4% (sa 4,9% 2019), dok bi u 2021. trebalo da dostignu 7% BDP-a.
Srbija je bila uspešna u razvoju IT sektora (izvoz usluga povezan sa IT sektorom je za osam godina gotovo učetvorostručen - na preko 1,4 milijardi evra 2019, a rast izvoza je postignut čak i u kriznoj 2020, sa nastavkom tog trenda i u ovoj godini).
Dodatno, izvoz poljoprivrede je od 2012. skoro dupliran - na skoro 1,3 milijarde evra u 2020, dok je dinamičan rast (od čak 20%) nastavljen u prvih pet meseci 2021.
Šta možemo očekivati srednjoročno?
Kao što smo pomenuli, MMF u 2021. projektuje realan rast BDP-a Srbije od 6%, a zatim i nastavak visokih stopa rasta. Ove projekcije su minimalno različite od onih koje je MMF izneo u svom aprilskom izveštaju (IMF, 2021).
Ove godine BDP per capita će biti blizu 9.000 dolara, a njegov ekvivalent po kupovnoj moći preko 20 hiljada dolara. (Bruto domaćem proizvodu po stanovniku (per capita) je meren metodom pariteta kupovne moći (PKM ili PPP), a iznosi su u dolarima. PKM metoda je korisnija za poređenje životnog standarda između zemalja, jer uzima u obzir troškove života i stopu inflacije, umesto jednostavnijeg poređenja nominalnih iznosa koji možda ne prikazuju prave razlike u prihodima).
Udeo investicija u GDP se procenjuje da će se približiti famoznoj četvrtini BDP-a u 2026, dok će inflacija ostati stabilna i relativno niska (oko 3%). Volumen rasta izvoza biće oko 11% što znači da će njegova stopa rasta izraženo u evrima biti oko 13%. Projektovan je i lagan pad nezaposlenosti, dok se procenjuje da bi fiskalni saldo mogao biti skoro uravnotežen, iako projekcije za ovu godinu nisu uključile rebalans budžeta. Deficit platnog bilansa će ostati na oko 5% što se smatra dugoročno održivim nivoom, a javni dug bi posle rasta u ovoj godini trebalo da počne da opada kao udeo u BDP-u zemlje.
Sumarno posmatrano, naša zemlja može očekivati poboljšanje ekonomskih parametara u narednom petogodištu, što će se reflektovati i kroz rast realnih dohodaka (plata i penzija), odnosno životnog standarda. Naravno, uvek postoji rizik od ostvarivanja projekcija, ali posle snažnog ekonomskog udara izazvanog pandemijom teško je očekivati da bi se nešto slično moglo ponoviti a što bi moglo bitnije poremetiti prognoze MMF-a.